Ime mi je Anthony Sadler.
Najbrž vas zanima, zakaj se družim s tema belcema.
Verjemite, moja najboljša prijatelja sta.
Naj vas predstavim. To je Alek Skarlatos, robot.
Močen je. Ko boste v težavah, vas bo vedno branil.
To je Spencer Stone.
Naj vas ne skrbi, ali vas bo branil, ker bo že sam našel težave.
Drug drugega spravljamo v težave že od osnovne šole.
Dovolite, da vam pokažem, kako se je vse to začelo.
OSNOVNA ŠOLA REISS SACRAMENTO V KALIFORNIJI, 2005
Zdravo. –Gospa Eskel?
Ja. Živjo. Sem mama Spencerja Stona. To je Heidi, mama Aleka Skarlatosa.
Oprostite, mislila sem, da se dobimo šele ob 15.15.
Ja. Podobne skrbi sva imeli, zato …
Združili sva moči.
Skrbi naju, ker gresta fanta na predmetno stopnjo.
Razumljivo.
Opazili sva, da ju sošolci nadlegujejo,
in skrbi naju, da to vpliva na njuno učenje.
Gospa Eskel, gospa Skarlatos, sem lahko iskrena?
Spencer zaostaja pri branju. Zelo zaostaja.
Alek pa se prehitro zmede. Vama je že kdo omenil motnjo ADD?
Mislim, da Spencer in Alek trpita za motnjo pomanjkanja pozornosti.
Se vam ne zdi, da prehitro sklepate?
Nisem prehitra, ga. Eskel. Kot sem omenila,
se Spencer težko osredotoči na branje.
Morda sem sama kriva. Zdaj ko vem, da zaostaja, lahko …
Alek večino dneva strmi skozi okno.
Oprostite, pravite, da Alek gleda skozi okno?
Ja.
Razjasnimo to. Mar drugi otroci ne gledajo skozi okno?
Lahko jima pomagate, da se osredotočita.
Veliko zdravil lahko zelo …
Zdravil? –Joyce, je že v redu.
Ne, ni. Oprostite, rada bi razumela.
Naj omamim svojega otroka, da vam olajšam delo?
Zdravila bodo pomagala, da se osredotočita, in za fanta bo lažje …
Če ju ne boste zdaj zdravili, se bosta pozneje sama.
Se ti zdijo zdravila rešitev za težave?
Potem pa pojdiva.
Fantje mamic samohranilk … Tako pravi statistika.
Statistično gledano imajo večjo možnost za razvoj težav.
Moj bog je večji od vaše statistike,
zato me sploh ne zanima, kaj mi hočete povedati.
KATOLIŠKA ŠOLA BROOK VIEW
Z veseljem oznanjam da jutri ne bo več pregleda zaradi uši.
Dobili smo tudi rezultate razrednih volitev.
Novi šolski predsednik je …
To je to, vodja kampanje. Trenutek resnice.
Marie Hodge.
Čestitam vsem kandidatom in naši novi šolski predsednici.
Morda je prišlo do napake. –Je že v redu.
Bravo, zguba.
Daj no, Spencer, ne boš vedno zmagal. Ne gre tako.
Ne razumeš. Nihče ne razume.
Trudil sem se vključiti. Res sem se. Ne dovolijo mi.
K meni spadaš. Jaz te razumem.
Mama je rekla, da mi bo v krščanski šoli bolje.
Zdaj hodim samo v cerkev in razred, povsod so isti ljudje.
Ves čas. Sovražim to.
Fanta, zvonilo je, morala bi biti v razredu.
Vsaj zagodrnjajta v potrditev.
Zamujata k pouku. Kje imata dovolilnico?
Dovolilnico.
SPENCER STONE ZA PREDSEDNIKA RAZREDA
Tukaj je moja dovolilnica.
Gremo, k ravnatelju. Pojdimo.
Hitro.
Kot sem rekel, gospod, ne bo se ponovilo.
Pozdravite svojo ženo.
Zakaj sta tukaj?
Pretečena dovolilnica.
Amaterja.
Vstanita, hitro na noge.
Vama lahko svetujem? Izogibajta se temu fantu.
Očarljiv je, toda hitro vaju bo spravil v težave.
Če sta tukaj, sta seveda že v težavah.
Zakaj sta oblečena kot vojaka?
Dobro, dajmo! Dobro jutro.
Res je glasna. Pridite, dajmo.
Če še niste uganili, danes igramo košarko.
Upam, da ste že slišali zanjo. Razdelil vas bom v dve ekipi. V redu?
Poslušate? Dve ekipi.
Dobro. Če se vaš priimek začne na črke od A do M, ste v prvi ekipi.
Šli boste tja. Če se začne na črke od N do Z, ste tukaj. Prav?
Če imate vprašanja, me ne sprašujte. Prisežem, da nimam odgovora.
Dobro, gremo. –Gremo, fantje. Sem.
Ja, dajmo!
Daj sem.
Ni to fant iz ravnateljeve pisarne?
Ja, to je on.
Živjo, kako si? Jaz sem Stone. Pišem se Spencer.
Jaz pa Skarlatos. Ime mi je Alek. –Se vedno tako predstavita?
Ne. Hočeva samo reci, da smo v isti ekipi.
Midva sva bila v pisarni ravnatelja Akerja.
Točno. Oprostita, pogosto sem tam. Sta dobila novo dovolilnico?
Jaz sem Sadler. Ime mi je Anthony.
Če bosta potrebovala dovolilnico, vama jo lahko priskrbim.
Super.
Kaj, za vraga, ti je?
Daj no! Veš, da tukaj ne govorimo tako. Kaj počneš?
Opomin si dobil, jasno? –Me zajebavaš?
Dobro, gremo. V ravnateljevo pisarno greš. Takoj. Pojdi.
Sadler odhaja.
Se vama zdi to smešno? Hočeta iti še vidva? Zakaj pa ne?
Kako zabaven dan. Še kdo? Kdo bi še šel?
Ravno prave volje sem. Ves dan se lahko to grem. Dobro, igrajmo.
Se hecata?
Nisem vedel, da sta lahko tako kul.
Kaj? Seveda sva kul. –Ja. Jasno, da sva kul.
Glede na videz že nista.
Čakaj malo. Kamuflaža je kul.
Čakaj. Kamuflaža ni kul?
Z eno besedo? –Ne.
Sadler! V mojo pisarno. Pri priči. Ne obračaj oči.
Vaju nisem opozoril glede njega?
Dajmo, pohiti. Greva. Dajmo, podvizaj se. Torej …
Kaj si rekel?
To je krščanska šola!
Anthony! –Stone, model.
Pozdravljen. –Živjo.
To je pa zabavno. –Me veseli, ga. Eskel.
Enako. Kako si prijazen. Zabavajta se, fanta.
Anthony, pridi, pokazal ti bom svojo sobo.
Z Alekom se bova zunaj igrala s puškami. Si boš izbral eno?
M16.
AK. –Pišuka!
To je puška za paintball.
Nekaj pištol.
Lepo.
Če se ti to zdi super, poglej pravo puško.
Lovska je.
Si že videl pravo puško? –Ne, prave ne.
Še nisi bil na lovu?
Ne. Črnci ne lovimo. To ni za naš prosti čas.
Pridi, poiščiva Aleka in se igrajmo vojno.
Veš kaj? Boljšo zamisel za vojno imam.
V redu.
Prosim? Živjo, Alice, kako …
Najbrž so bili otroci iz soseske.
Naj Spencerja pošljem tja, da vam pomaga …
Gotovo se šalite.
Kristus, mama, ne znaš trkati?
To je moja hiša. Za vstop ne potrebujem dovoljenja.
V redu, oprosti.
Pravkar sem govorila z Alice, ki pravi, da sta ji suh mali črnec
in bledičen mali belec hišo okrasila s toaletnim papirjem.
Oprosti. Mislil sem, da naju ne vidi.
Bi bilo potem upravičeno? Dokler te ne dobijo, lahko počneš karkoli?
Ne, mama. Nisem tako mislil. –Zgrožena sem, Spencer. Zgrožena!
Kaj naj rečem Anthonyjevemu očetu? –Mislim, da mu ne bi smela …
Ne, ne misliš. Nenehni klici ravnatelja
in vse te težave so preveč. Preveč, Spencer.
Mama, žal mi je. –Zmeraj težje postaja priti sem,
ker vedno odidem razočarana. –Mama …
Pojdi v posteljo!
Bog, napravi iz mene orodje svojega miru.
Kjer vlada sovraštvo, naj sejem ljubezen.
Kjer je krivica, odpuščanje. Kjer je tema, luč.
In kjer je žalost, radost.
Kajti z dajanjem prejemamo in z odpuščanjem nam je odpuščeno.
In s smrtjo se rodimo v večno življenje. Amen.
Spencer, pojdi!
FDR. Človek, ki je ob pravem času pravilno ravnal,
da je umiril nevaren položaj v zelo kritičnih trenutkih.
Če bi se ta hip nekaj zgodilo, ali bi vedeli, kaj storiti?
Bi znali pravilno ravnati? Bi sploh ukrepali?
Dobro. Ne pozabite, da jutri pišemo preizkus.
In preberite knjigo. Ne recite, da vas nisem opozoril.
Govorim tebi, tebi in še posebej tebi.
Hvala, učitelj. –Lepo, da ste uživali.
Kot vedno. Ste našli kakšne načrte bitk iz druge svetovne vojne?
Veste kaj? Te sem natisnil sinoči. Do jutri bodo zadostovali.
Mojbog. Fanta, poglejta to!
O, ja. –Noro!
Najlepša hvala. –Hvala, stari.
Super so. –Vem, kajne?
Ti fantje.
Napad! Napad!
Drek.
Vojna ima nekaj v sebi. To bratstvo, zgodovina.
V jarkih so, pomagajo si. –Verjetno kot tvoj dedek.
Rad bi šel na šolski ples. –Z nama?
Ne, stari, na splošno. Na naši šoli ga nimamo.
Tu ni nobenih šolskih plesov. Ne vem.
Ni reči iz javnih šol. –Točno.
Boš odšel?
Ja. Saj sta super, ampak potrebujem punco.
Pogrešala te bova.
Oglasil se vama bom. Nekdo vama mora povedati, kako je imeti punco.
Morda ima Anthony prav. Tudi midva bi morala oditi. Brez njega je bedno.
Nimava izbire. Srečo sva imela, da sva zapustila prejšnjo šolo.
Bedno je, toda ne izpostavljajva se, pa bo vse v redu.
To ni res. Greva, zamudila bova.
Ne moreva živeti v strahu.
Fanta, v razred. Takoj.
Razred je tukaj. Točna sva.
Mar danes jezikamo? Nista ravno v razredu, kaj?
Ima sploh kateri dovolilnico? Potrebujeta spremstvo? Gremo.
Gremo!
Ne, nista težavna otroka.
Ne vem, zakaj to pravite. Se je komu kaj zgodilo?
Ne, ga. Eskel, za zdaj še nikomur. A me ne bi presenetilo.
Se šalite? Mislite, da bi koga ranila?
Gospa Skarlatos, vemo, da je težko, vendar menimo,
da bi bilo za vašega sina najbolje, če bi živel pri očetu.
Kako si drznete? Po vsem, kar naredim za to šolo!
Treningi in prostovoljno delo.
Nobene pravice nimate. Nobene pravice!
Posvetovali smo se z Gospodom.
Nimate se pravice vtikati v najino življenje! Kakšen absurd.
Jezusna.
Pridi, srček. Pojdiva.
Pridi, Spencer.
V redu bo. –Počakaj!
To ni slovo. Saj se bova še videla.
Je že v redu.
Si pripravljen? Pojdiva.
Spencer.
Vem, da ti bo težko, toda do Oregona je kratek let
in lahko ga obiščeš, kadarkoli želiš. Obljubim.
V redu? –Prav.
Kaj ves čas gledaš? –Tip je že deset minut notri.
Deset minut. Res? –Ja. Videl sem ga vstopiti s kovčkom.
S kovčkom? –Ne vem, kaj počne.
Mogoče se preoblači. –Mogoče. Pogledal bom, prav?
V redu.
Človek je že nekaj časa notri. –Ja, opazil sem.
Pojdi ven, resno je.
Puško imam.
Vse se začne z analizo podatkov.
To je osnova vseh služb, ki jih boste kdaj imeli.
Če boste želeli delati v srednjem vodstvu podjetja Nike,
boste morali poznati številke, da lahko ocenite prodajo.
Gospod Skarlatos. Kaj pa vi? Kakšno delo vas zanima?
Vedno sem hotel v vojsko.
Prav. Vidite, tudi v vojski boste potrebovali številke.
Statistika, analize, premikanje čet, logistika dobavne verige.
Kakršnakoli služba v resničnem svetu bo vključevala številke.
Potrebovali bomo …
Stone, koga tako jezno gledaš?
Nisem jezen, samo razmišljam.
Pazi, da se ne poškoduješ.
Kaj počnejo v tem nabornem centru?
Tja gredo tisti, ki se prijavijo za vojsko.
Kateri del vojske? –Mislim, da vsi gredo tja.
Najbrž nikogar ne izločijo.
Živjo, kako ste? Dobrodošli v Jamba Juiceu. Kaj vam lahko ponudim?
Napitek iz jagod in banan, prosim. Nič drugega.
Seveda. Samo trenutek. –Hvala.
Smem vprašati. v katerem delu vojske ste?
To uniformo nosimo marinci. –Točno. Samo preverjam.
Kaj bi izbrali, če bi izbirali še enkrat?
Kako to misliš? –Katero smer?
Bi še vedno šli k marincem ali bi izbrali kaj drugega?
O tem še nisem razmišljal.
Torej bi še šli k marincem? –Težko rečem.
Svoje delo imam rad, a sem vedno hotel biti reševalec v zračnih silah.
Njihov edini cilj je rešiti življenje. Precej carsko.
Ja, to je res carsko.
Si predstavljaš, da primeš človeka v najhujšem trenutku
in ga vrneš v življenje?
Ja, si. Izvolite.
Hvala. Koliko? –Hiša plača. Hvala, da nam služite.
Z veseljem. Hvala tebi.
To cenim. Lep dan želim. –Enako.
Napitnina bo ravno dovolj za napitek, ki ga moraš zdaj plačati.
Vredno je bilo.
Analizirajo statistiko prebivalstva in podatkovne vire.
NOVICE! PRIJAVIL SE BOM ZA REŠEVALCA V ZRAČNIH SILAH.
Analiza podatkov je povsod uporabna.
To je pomembna prva točka. Potrebujejo jo.
Vem. Naj žogo dobi Marshawn, najboljši igralec je.
Noro igra. –Vem, prava zver je.
Chambers je rekel, da igramo z veliko igralci.
Dajmo, srček. Tako je prav. –Prebij se. Tako, ja.
Še naprej, dajmo. –Teci.
Pa je! –Premagal jih je.
Dobra igra.
Prva točka za Kalifornijo. Pri 31.
Samo en dan pozneje. –Kaj se je zgodilo?
Alek. Osem ur nazaj sem mu sporočil pomembno novico,
pa mi je šele zdaj poslal medel odgovor.
Kaj pa je pomembna novica?
Preizkusil se bom kot reševalec v zračnih silah.
Stari, to je odlično. Zares? Boš šel v zračne sile?
Dobro. Kaj je? –Kako to misliš?
Zakaj to za nikogar ni prelomni podatek?
Ne vem. Morda zato, ker gre zate.
Kaj to pomeni?
Nič nimam proti, toda za vojsko moraš biti v formi.
Pusti me. Malo moram shujšati, pa kaj?
Ne gre samo za to. Kaj pa tvoja motivacija?
Pustil si nogomet, da bi igral košarko.
Potem si pustil še to, ker si bil premalo na igrišču.
Prav. Misliš, da mi ne bo uspelo?
Spencer, nihče ne misli, da ne zmoreš. Le da tega ne boš storil.
Prav.
Bomo videli.
Ko začnete odkrivati, kdo ste, se zaveste,
da ste dobili oblast nad življenjem.
Toda to lahko storite samo, če se borite.
Večina ljudi se izogiba boju.
Večina se v življenju izogiba bolečini.
Ko skušate uresničiti sanje, se na neki točki zgodi prelom.
Nekaj, česar niste nikoli sprožili, spi nekje v vas.
Naučite se skočiti višje in si postavljate izzive,
da se še bolj trudite.
Nikomur ni treba odobriti vaših sanj.
Delajte, kar veste, da je prav.
Ne uporabljajte bližnjic.
Plačajte svoje dolgove.
Izbrani ste bili za to izjemno nalogo.
Dajmo, potrudite se.
Do konca gor. Gremo!
Je to vse, kar zmoreš? Gremo!
Devet minut in 14 sekund. Presneto, Stone.
Nisem vedel, da tak velikan lahko teče tako hitro.
Hvala, gospod.
96. Uspelo ti je, opravil si. Čestitam.
Hvala, gospod. To cenim.
Zelo dobro. Zdaj stopi sem. –V redu.
Glavo prisloni k napravi.
Kateri krog je drugačen?
Naj pogledam. Je to zvito vprašanje?
Številka tri je drugačna.
Stone.
To je seznam šifer specializacij, ki jim ustrezate.
Preglejte seznam in izberite najboljše tri.
Turner? –Gospod.
Oprostite. Mojega želenega mesta ni tukaj.
Ne vidim reševalcev v zračnih silah.
Očitno se niste uvrstili. –Kako to mislite?
Opravil sem test vzdržljivosti in vojaški sprejemni izpit.
Zdravniki niso rekli, da bi bilo kaj narobe.
Očitno ste bili izločeni zaradi pomanjkljivega globinskega vida.
Kaj? –Nimate globinskega vida.
Brez tega ne morete v zračne sile. –Resno?
Izberite tri želena mesta s seznama. Hitro, sicer ne dobite ničesar.
Le še 30 minut imamo odprto.
Turner. Za ta mesta ste ustrezni.
Preglejte seznam in izberite najboljša tri.
Za kaj sem se leto dni kaznoval? Zaradi globinskega vida? To ni res.
Lahko kaj storiš? Se lahko kam pritoživa? Morda napiševa dopis.
Na to se ne moreš pritožiti.
Dobro. Srček, sedi. V redu bo. Bo že v redu.
Ne, ne bo v redu. Za to gre. Zakaj sem sploh garal?
Srček, poslušaj. Takšen si, prav?
Ko si kot otrok na televiziji slišal kaj o vojni,
si skoraj skočil vanjo, da bi sodeloval.
Točno. Pomagati sem hotel. Ne vem, zakaj mi ne dovolijo.
V življenju nisem veliko dosegel. Prej se res nisem trudil.
Zdaj ne morem reči niti tega.
Poskusil sem in spodletelo mi je, to je še huje.
K McLemoru. Kljub temu je zaključil!
To sem pričakoval.
Že drugič je spremenil zabijanje. Devet točk ima …
Kaj se dogaja, stari? –Kako si?
Lepo, da si prišel. –Kako gre?
Dobro. Tekmo gledam. Vstopi.
Upam, da San Jose State premaga Kansas. To potrebujemo.
Ja, ja. Ko je tip zabil tega cepca,
sem se spomnil, kako sem jaz zabil tebe.
To se nikoli ni zgodilo.
Boš pivo? –Ja.
Moral sem priti k tebi, preden odideš. Gotovo si živčen, kaj?
V redu je. To je le osnovno usposabljanje v Teksasu.
Tako daleč jih ne pride veliko. To je obveznost.
Na zdravje. –Na zdravje.
Končno boš šel od tod. Se veseliš?
Ja, ampak … Ne vem.
Se spomniš, kdaj sem že govoril o tem?
Kako bi pozabil? Imel si 13 kg več in nihče ni verjel,
da boš prišel do sem. –Ja.
Kaže, da si imel prav. –Glede česa?
Šel sem na nabor in izločili so me zaradi globinskega vida.
Ne morem biti reševalec.
O vojaških rečeh nimam pojma. Kaj to pomeni?
Na koncu sem se prijavil za SERE.
Kaj je to?
Enota za učenje preživetja, izmikanja, odpora in pobega.
Sploh ni ista stvar.
Četudi ni isto, je lahko pomembno.
Že, ampak nisem želel tega. V vojni sem hotel reševati življenja.
Gotovo boš lahko še vedno pomagal drugim. Tak si že od nekdaj.
Ja, najbrž res.
AMERIŠKE ZRAČNE SILE
Kako ste? –Živjo, kako gre?
Kaj, hudiča, je to? Šiviljski projekt? –Ja.
Odlično. Zdaj imamo razlog za veselje. Čemu to služi?
Preživetju. Če se izstreliš iz letala,
imaš le padalo in nekaj drugega orodja.
Vse drugo najdeš in si narediš visečo mrežo,
šotor, sprožilno vrvico, orožje za lov.
Super. Gospodinjstvo nam bo pomagalo preživeti.
Očitno. –Ja, nekaj takega.
Spencer, spočij si malo. –Ne morem.
Pri vseh nalogah zaostajam. Padel bom.
Glej. Nekaj ti bom pokazal. Poglej.
Kaj je to? –Za šivanje.
Da te ne bodo boleli prsti zaradi igle.
Prav. Vidim, kaj misliš.
Roke boš imel kot dojenček.
Brez tega ne bi pravi čas končal.
Ne skrbi. Če imaš roke kot dojenček, vedno hitro končaš.
Dobri ste, fantje.
Leva stran! V vrsto, zbor.
Kdo smo? –Zračne sile!
Kamorkoli gremo. Ljudi zanima.
Sranje! Ne, ne, ne.
Ljudi zanima. Kdo smo. –Kdo smo.
In mi jim povemo. –In mi jim povemo.
Mi smo zračne sile! –Mi smo zračne sile.
Mogočne, mogočne zračne sile! –Mogočne, mogočne zračne sile!
Boljši smo kot vojska. –Boljši smo kot vojska.
Kopenska vojska. –Kopenska vojska.
Boljši kot mornarica. –Boljši kot mornarica.
Pomivanje palube …
Letalec Stone, kako lepo, da si se nam pridružil.
Dol. Na oder.
Letalec Stone, zakaj delaš sklece? –Zamujam, vodnik.
Ja, zamudil si. Zakaj si zamudil? –Zaspal sem, vodnik.
Zaspal je. Dame in gospodje, to je primer, česa ne početi.
SERE. SERE. 1401.
Na noge.
Nadaljuj. –SERE.
Dobro opravljeno.
Letalec Stone, si videti kot vsi drugi?
Ne, vodnik. –Ne, nisi. Na tla.
Letalec Stone, sklece delaš, ker ne upoštevaš preprostih navodil.
SERE. SERE. 1401.
Na noge.
Nadaljuj. –SERE.
Stone, šivi niso dovolj globoki. –Popravil jih bom, vodnik.
Nimam izbire, to ni igra. Gre za preživetje.
Nobenih ponovitev ni. Me razumeš? –Da, vodnik.
Javi se vodji usposabljanja, dal ti bo papirje za odpust.
Dobro. Tako.
V redu.
Ne bi smela voziti tako daleč, samo da se posloviš.
Skrbelo me je zate, Alek. Nadvse strah me je, ker greš v vojno.
Mama si. Mora te skrbeti za otroke.
Poslušaj, srček. Molila sem.
Bog mi je rekel, da se bo zgodilo nekaj zelo vznemirljivega. In …
Komaj čakam, da vidim, kaj se ti obeta.
V redu bom. Rad te imam, mama.
Hitro! Pustite me ven!
Kaj se dogaja? Prosim! Kaj se dogaja? –Nekdo ima puško. Tecite.
Pridi, oči, iti morava. –Ne, ti pojdi, ljubica.
Ti pojdi. Za tabo pridem.
BAZA ZRAČNIH SIL LACKLAND
Super, opevana čreda bomo.
To je naša kazen za neuspeh v Lacklandu. Vrtec za odrasle.
Kaj naj to pomeni? –Tako sem slišal.
Ne učijo te bojevanja, ampak kako omiliti ranljivost.
Tako da zbežiš in se skriješ.
Nismo v vojski? –To je hudo.
Prišli so po ranjence. –Prišli so po ranjence.
Prišli so po mrtvece. –Prišli so po mrtvece.
Ko vrečko napihnete do želenega tlaka, v tem primeru 140 mm Hg
ali več, se s poslušanjem prepričajte, da pod vrečko ni utripa.
To je ključno. Imate o tem kakšno vprašanje? Ne?
Prav, nadaljujmo na naslednje poglavje.
V bazi je aktivni strelec.
Ostanite v zavetju do nadaljnjih navodil. To ni vaja.
V bazi je aktivni strelec. Vidva premaknita mizo k vratom,
da se jih ne bo dalo odpreti. Vsi drugi, pod mize.
To ni vaja! Hitro! To ni vaja! Takoj pod mize.
Spomnite se protokola.
Uidite, ne vpletajte se. Zavarujte se.
V redu. –Nasrkali smo.
To je vse, kar imam.
Stone! Stone, takoj pod mizo. Prekleto.
Stone! Kaj, za vraga, počneš? Ne premikajte se.
Francis, nazaj pod mizo!
Stone, kaj počneš? Nazaj pod mizo.
Varno je.
To je znak, da je varno.
Stone, bi premaknil mizo nazaj? Naj mu kdo pomaga, prosim.
Prekleto.
Fantje, lažni alarm je bil. Hotel sem vam povedati,
da je vse v redu in da smo vsi varni. –Kaj se je zgodilo?
V sistemu se je sprožil alarm za aktivnega strelca,
dejanske lokacije pa ni bilo.
Bil je v bližini, toda ne v naši bazi.
Nadaljujte.
Umirite se. Jezusna. Stone, kaj si hotel narediti z navadnim pisalom?
Ne vem, gospa. Nisem hotel, da bi družina izvedela,
da sem umrl skrit pod mizo.
Dvignite roke. Kdo misli, da je Stone bedak?
Dajte no. –Jaz tudi. To bo v preizkusu.
Čudno. Nobenih beračev ni za nami. Očitno nam danes ne sledijo.
Preveri navigacijo in potrdi naše koordinate.
Razumem.
Skarlatos, daj no.
Sranje. Ne najdem svojega nahrbtnika.
Si ga na zadnji postaji še imel? –Ja.
Varnostni postanek.
Bolje zate, da je tam.
Varnostni postanek. –V kritje!
Sranje. Ni ga tukaj. Imel sem dva nabojnika kalibra 50 in navigacijo.
Vsi v vozilo! Nazaj v vas gremo. –Prav, pojdimo.
Zdaj vemo, zakaj nam vaščani niso sledili.
Čestitam, letalec Stone, zdaj ima trajno poškodbo možganov.
Vstavil bi cevko za dihanje. Dihati mora, kajne?
Že, toda si opazil, da ima v ušesih bistro tekočino?
Kaj bi lahko to bilo, g. Stone? –Drek.
Niti ne. Ugibaj znova. –Spinalna tekočina, gospa.
Točno. Spinalna tekočina. Kaj nam pove spinalna tekočina v ušesih?
Da je lobanja morda poškodovana. –Prav. Ponoviva.
Stopil si do tega nesrečnika in mu v možgane potisnil kos silikona.
Naredil si mu lobotomijo.
Najprej bi mu omogoči dihanje, potem bi se posvetil drugemu.
Prav, toda včasih se moraš najprej posvetiti krvavitvam.
Bi moral namestiti obvezo? –Ne vedno.
Kaj, če bi bila rana na vratu? Obvezi na vratu rečemo zanka.
Kaj pa naj naredim? –V tem primeru zmolite.
In upajte, da se spomnite česa ustvarjalnega.
Odličen nasvet.
Pohitimo. Zavarujte območje. –Razumem.
Skarlatos, ostani tukaj.
Ne premikajte se. Nikar!
Gremo.
Kaj so hoteli? –Nož. Nekaj tulcev.
Naše svetleče smeti.
Ja. Vse je tukaj, razen … –Razen česa?
Kape z mojim imenom.
Neka uboga duša je pravkar dobila vzdevek Skarlatos.
Gremo. V vozilo!
Gor! –V vozilo, gremo!
Smo vsi? –Gremo.
Pelji.
Roke drži gor.
Daj ga, Spence.
Spence, zgrabi ga za nogo.
Brcni.
Ko nekoga tako primete, s prosto roko pritisnite karotidno arterijo.
Tako! –Spencer, daj ga.
Mislite, da vam bo nasprotnik to dovolil?
Spence, ne uspeva ti. S komolcem mu blokiraj brado.
Trudim se.
Spence, drži ga, ciljaj na noge. Ne samo roke, tudi noge.
Ne pomagajte mu.
Spence, drži ga. –Daj no, stari!
Še bolj! –Spence, stisni ga!
Zdaj ga pa imaš.
Alek, kako gre?
Živjo, Spencer, kako si?
Dobro. Vse bolj obvladam.
Kaj? Pregledovanje izpuščajev?
Ne, jiu-jitsu treniram.
Končno ga razumem in me na vsaki tekmi ne prebutajo.
Lepo. Tu pa nimamo česa početi.
V Afganistanu si.
Nikomur ni več mar zanj, zdaj je ISIS prava nadloga.
Jih tam ni veliko?
Ne, kot varnostnik sem. Kot policist v trgovskem centru.
Kmalu se začne pustolovščina.
Strasser že ve, ali gre z nama na izlet po Evropi?
Ne more iti. Vprašal bom Solona, toda najbrž nima denarja.
Prav, sporoči mi. Veselim se že.
Jaz tudi. Komaj čakam, da grem.
Še vedno mislim, da bi morala dlje ostati v Nemčiji.
Ja, toda čim več želim videti.
Najbrž bo to zadnja možnost za kaj takega.
Vem, da imaš tam punco. Kaj je že bila? Študentka na izmenjavi?
Ja, v Oregonu. V stiku sva.
Te je povabila k sebi v Nemčijo?
Ja, toda ni samo to. Rad bi malo ostal tam,
ne cele dneve hodil naokrog. Nimava pogosto dopusta.
Če bi rad ostal v Nemčiji, ni težav. Kar daj.
Povezana je z družinsko zgodovino. Zato sem tudi hotel v vojsko.
Ni se nama treba odločiti zdaj. Kaj pa je s šolo za ostrostrelce?
Ti prihodnjič povem. Pravzaprav se dolgočasim.
Bedno. Jaz se zelo zabavam.
Pijem pivo, hodim na plažo, treniram jiu-jitsu. Portugalska je raj.
Pravi usrane si.
Kaj? Nekaj prekinja. Zdelo se je, da si mi rekel usrane.
Skoraj je polnoč. Spat moram.
Prav, zdrži, prijatelj. Se slišiva. –V redu.
Dobro. –Tako je prav. Dobra igra.
V redu.
Stone. Ime mu je Spencer. Kako si, prijatelj?
Lenarim, stari. Kaj delaš? –Jutranja opravila. Počivam.
Se tam že kaj dogaja? –Ne, naloga je lahka.
Poslušaj, zate imam predlog. Z Alekom nameravava potovati po Evropi.
Dobro. Po tej misiji te lahko pošljejo kamorkoli, ne?
Ja, ampak vabim te zraven.
Čakaj malo. Bi se dobili v Evropi?
Ja, noro bo. Prosto poletje imaš, ne?
Stari, veš, da nimam toliko denarja.
Vzemi kreditno kartico. Jim že vrneš.
Slušalke vidim. Delaš za podjetje s karticami?
Preveri, kaj lahko dobiš.
Noro, ravno sem si hotel urediti kreditno kartico
z zbiranjem preletenih kilometrov.
Anthony, usojeno nam je. Daj no.
Prav, naj bo. Šel bom.
Hej! Kako si? Uspelo ti je. –Kako gre, prijatelj?
Čakaj, samo kovček vzamem. –Prav. Pojdiva se prijavit.
Ni to noro? V Evropi sva. –Vem. Poglej naokrog.
Počakaj. Fotografirajva se. –Prav.
Tako. –Ja. Pridi, dolgo sem te čakal.
Dobro, dobro.
Zdravo, kako ste? –Živjo. Dobrodošla v Rimu.
Hvala. –Priimek?
Stone. –Stone.
Odlično. Imam vajino sobo za dva. Želita dva ključa?
Ja, prosim. –Prav. Sta prvič pri nas?
Pravzaprav sva prvič v Italiji. –Dobrodošla.
Če nocoj še nimata načrtov, avtobus iz bara vozi na žure.
To imenujemo Perverzni izlet, če razumeta izraz.
Mislim, da razumeva. –Naj vaju prijavim?
Ja, prosim. V Italiji se bova zabavala. –Očitno.
Upam, da si bosta pred izletom ogledala vse znamenitosti.
Ja, vse si hočeva ogledati.
Prišla sva do koloseja, stari. –Noro je, da so ga zgradili takrat.
Lahko verjameš, kako velik je? –In da so se ljudje v njem pobijali?
Predstavljaj si, da bi zdaj gledal, kako se nekdo bori z levom.
Mar se ne zabavate? –Bi dvignil ali spustil palec?
Spustil.
Ubijte ga.
Tu je veliko starih reči. To je res.
Bi rad vrgel kovanec? –Nazaj moraš vreči.
Nazaj? –Ja, če hočeš.
Je padel noter? –Ne vem.
Bova videla, če se bova vrnila. –Tu pojdiva dol.
Potem bova vedela, da je uspelo.
Še enkrat, ena, dve, tri.
Dobra je. Kaj misliš? Čakaj, jaz ti povem.
Posnel si jo, v redu je. –Odlično. Objaviti jo morava.
To je to, vodnjak Trevi.
Pazi, da ne padeš noter.
Na hitro se fotografirajva. Ta trenutek morava ujeti.
Je tako? Tekmujva do vrha.
Počasen si. –Tukaj najbrž živi papež. Sploh ne vem.
Je to Vatikan ali … Kaj je to?
Če tu stojiš, si točno na sredi vseh teh stebrov.
Čakaj, to moram fotografirati.
Noro je.
Bova šla nazaj? –Ja, vrniva se v hostel.
Dober dan je bil. –Ja, pripraviva se na izlet.
Lea! –Alek? Živjo!
Kako si? –Skoči noter.
Lepo te je videti. –Živjo. Dobrodošel v Nemčiji.
Hvala. –Pojdiva.
Kar ne morem verjeti. –Saj pravim.
Zato temu pravimo potovanje z nahrbtniki.
Lahko greva, prosim, v hostel, preden kovček vržem v kanal?
Ali pa te jaz vržem tja. –Ti si skoraj uničil že prvo noč.
Zdaj pa po Evropi potujem z zlomljenim gležnjem.
Pusti zdaj to. Dobiti morava taksi ali katero od teh ladjic.
Se tukaj vstopi? –Mislim, da ja.
Si prepričan? Sploh veš? –Pojma nimam. Ugotoviva.
Živjo. –Živjo.
Zdravo.
Si videla te preste? O, bog, okusne so videti.
Ja. Je kot v sanjah? –Jasno. Neverjetno je.
Veš, katera miza je bila njegova?
Ne vem, ali je imel svojo mizo, toda če poznam dedka Nicka …
Ja. –Verjetno je sedel tam.
Prav. Bova sedla? –Ja.
Lepo je. –Ja.
Kaj si nama naročila? –Dve pivi.
Odlično. –Prav.
Mi ne boš povedal zgodbe? –Ni ravno zgodba.
Tepček. Moj oče pravi, da ima vsak zgodbo
in da jo moramo povedati.
Zagotovo vem le, da je pred 62 leti moj dedek sedel točno tukaj.
Hvala.
Moj dedek je sedel točno tukaj in slavil.
Ker je postal vodnik? –Ja.
V nemški vojski? –Ne, v ameriški.
Odrasel je v New Yorku, med drugo svetovno vojno je bil tu.
Zdaj si tukaj. Slediš njegovi poti.
Ja, na nek način.
Veseli me, da si tukaj.
Na zdravje. –Na zdravje.
Poglej ta razgled. Odkar sva tukaj, še nisem posnel lepe fotografije.
Uporabi mojo palico, da ujameš še ozadje.
Bi me fotografiral? –Ne.
Utrujen sem od vročine in na tisoče kilometrov, ki sva jih prehodila.
Ne bom se še bolj izpostavljal s palico.
Seveda, kot da je to razlog.
Oprosti, govoriš angleško? –Ja.
Bi me fotografirala? –Jaz …
Ne sprašuj. Tečen je. On me noče. –Prav, seveda.
Odlično, hvala.
Dobro. Ena, dve, tri.
Malo temna je. Boš pogledal? –Gotovo je v redu. Da vidim.
V redu je, hvala. –Ni za kaj.
Spencer sem. –Lisa.
Me veseli, Lisa. –Enako.
To je Anthony. Trenutno ne more vstati.
Kako si? –Me veseli.
Kaj imaš v načrtu? –Prvi dan sem v mestu, razgledujem se.
Lepo, midva tudi. Na trg sv. Marka greva. Greš z nama?
Ja, seveda. –Prav. Prisedi.
V redu. Hvala.
Od kod si? –Iz Los Angelesa.
Lepo. Midva pa iz Sacramenta. –Super.
Trije Kalifornijci v Italiji? Kdo bi si mislil.
Ja. –Majhen svet. –Vem.
Recita, kar hočeta, te priložnosti ne smemo zapraviti. Fotografirajmo se.
Res je lepo. –Ja, je.
Prav. –Stisnimo se.
Poglejmo. –Lepa je.
Priznam, palica je koristna.
Saj sem rekel. Poglej. Za Instagram je.
Na sladoled moramo. Ta je videti odličen.
Obožujem meto s čokolado. –O, bog. Potrebujem ga.
Mi daste gozdne sadeže? –Gozdne sadeže? –Ja.
Kaj boš pa ti? –Meto s čokolado, prosim.
Meto s čokolado za vas? –Prosim.
Tudi ta je videti dober. –Katerega boš ti?
Mislim, da tisti lešnik.
Lahko dobim lešnik? –In lešnik za vas.
Jaz plačam. –Neverjeten je.
Vem. –Neverjeten.
Mojbog. –Je dober?
Mora biti dober. –Ja, najboljši v mestu.
Hvala. Hvala vam. –Hvala, gospod.
Bi vzel prtičke? –Nasvidenje. –Hvala.
Kako je temno. Mislim, da tukaj ne smeš fotografirati, Anthony.
Zdaj lahko pospraviš palico.
Čakajta, ustavita konje. –Res, stari?
Meni se je zdelo smešno.
Takšnih stvari doma ne vidiš.
Res ne. Pred Kapitolom bi bili odlični.
Fanta, bi šli kaj pojest? –Ja, sestradan sem.
Sestradan kot konj?
Videti je dobro.
GRITTIJEVA PALAČA, BENETKE PRESTIŽNA ZBIRKA
Kaj misliš o najinih načrtih?
Bova videla dovolj? Ti si svetovna popotnica.
Ja, vse se sliši dobro. Razen Pariza.
Zakaj? Se nisi najbolj zabavala?
Saj mi je bil všeč. Ne vem, morda bosta imela drugačno izkušnjo.
Zanimivo. Razpravljala sva, ali bi sploh šla tja.
Ja. –Kaj misliš?
Rad bi ga videl. Mislim, da bi morala iti in ga izkusiti.
Morda res. Če sva že tu, kajne? –Ja.
Za danes pa imamo Benetke. –To je res.
Res je.
Dobro je. –Ja.
Kaj bosta naročila? –Pico!
Pico! –Pica!
Ves dan že hrepenim po njej. –Vem. –Čisto zares.
Ta razgled je čudovit. –Lepo je.
Ne bom.
Noro. Od tod vidiš vse mesto. –Ja, stari.
Zdi se mi, da samo potujeva. Morda morava upočasniti tempo.
Anthony, ko upočasniš … –Umreš. Vem, ja.
Morda je tu malo drugače.
Ne vem. Se ti kdaj zdi, da te življenje nekam vleče?
K nekemu višjemu cilju?
Je to res samo cigareta? Če ni, bi morda še jaz kadil.
Ne, resno mislim. Včasih se mi zdi, da sploh nimam izbire.
Kot da nas življenje k nečemu sili.
Morda nas mora življenje včasih tudi upočasniti.
Ja, toda ne danes, prijatelj. Zgodaj morava vstati, jutri čaka Berlin.
Aleka morava rešiti pred študentko z izmenjave.
Prav imaš. Greva naprej.
Ja. Tudi jaz sem utrujen. Dolg dan je bil.
Skoraj smo že tam. V to smer.
Držite se skupaj. Vsi skupaj, sem.
To je zelo pomemben kraj. To je "Fuhrerbunker".
Eno pomembnejših prizorišč v naši zgodovini
in morda eno manj preučevanih.
Tukaj se je Hitler ubil, ko so se bližale ruske sile.
Res? Se ni Hitler ubil v Orlovem gnezdu,
ko so se bližale ameriške sile?
Ne, vaši ameriški učbeniki se motijo za okrog 700 km.
Kehlsteinhaus je na jugu, Hitler pa je bil z ženo Evo tu.
Približevali pa so se Rusi. Američani niste zaslužni
za vsako zmago nad zlom. Prav?
Gremo. V to smer.
Pomlad za Hitlerja in Nemčijo. V levo!
Pregledal bom e-pošto, poslal sporočilo očetu.
Prav. Nekaj bom šel spit. –Pridem kmalu.
Velja.
Zdravo, kako gre? Lahko dobim en vrček, prosim?
Stein. Pivo. –Ja.
Hvala.
Kaj mislite o Franciji? Se splača iti tja?
Od kod ste? –Iz Kalifornije. Iz Sacramenta.
Odlično. Kalifornija.
Pivo zame, prosim. Kam si namenjen?
V Francijo greva, potovanje pa bova najbrž zaključila v Španiji.
In Amsterdam?
Razmišljala sva o njem. Najbrž ne bo časa.
Vzemita si čas zanj. Z bendom sem se ravno vrnil od tam.
Oprosti. Povedal ti bom, kaj najraje počnem tam.
Kaj? –Kupim si magične tartufe.
Nato odidem na podeželje. Veš, kaj naredim potem?
Kaj? –Nič. Popolnoma nič. Nič ne delam.
Samo gledam naravo, ptice, pesmi. Vse pojejo.
Ne sliši se slabo. –Sklepaš prijateljstva?
Ja. To je Anthony. –Živjo. Kako si?
Kako gre? Me veseli. –O Amsterdamu mi pripoveduje.
Res? –Amsterdam. Ja.
Dobre reči? –Zelo dobre reči.
Če se ne omamljaš toliko kot jaz, je Amsterdam izjemen.
Najprijaznejši ljudje na svetu. –To sva slišala.
Tam so prave lepotice. –To iščeva.
Morala bova iti pogledat. –Morda bova res morala.
In zgodovina. Ne pozabita zgodovine. –Seveda, zgodovina.
Pomembna je za življenje.
Na Amsterdam. –Na Amsterdam.
Dogovorjeno.
Lahko dobim dva redbulla z vodko in eno pivo?
Seveda.
Alek, izvoli, daj mu eno.
Drugače je, kajne? –Kaj?
To. Drugače od tega, kar si počel ti. –Stari, ves čas že to počneva.
Se spomniš Perverznega izleta? –Daj no. Veš, da se ga ne.
Že ves čas tako žurata brez mene? –Ja. Nisi vesel, da si prišel?
Res sem.
Ja!
Na zdravje! –Na zdravje!
Zaslužil bom! Ni tako lahko, kot je videti.
Vstati moramo. Skoraj opoldne je.
Grozno se počutim.
Kakšna noč, stari. Kakšna noč.
Še zdaj ne morem verjeti, da sem plesal na drogu.
Kakšnega mačka imam.
Gremo kaj pojest.
Ne, ne. –Ne, hvala. Samo vodo.
Še več vode, prosim. –Prav.
Sinoči je bilo noro. To jutro pa … –Boleče.
To je prava beseda. Sranje. Še besede so …
Boleče. –Točno tako.
Fanta, pogovoriti se moramo o Parizu.
Zakaj bi šli iz Amsterdama? To je bila najboljša noč. Ni res?
Ja. Niso vsi, ki sta jih srečala, odsvetovali Pariza?
Najbrž. Nič dobrega niso povedali o njem, to je res.
Hvala. Ali grazie ali danke. Kakorkoli. Skratka, hvala.
Prosim. –Bi torej preskočila Pariz?
Morda ga le malo prestavimo.
Sestradan sem.
Morda je res, kar si rekel. Življenje te vleče k nečemu.
Zdaj me vleče k hrani proti mačku. –O čem si govoril?
Ne vem, to je bilo v Benetkah, Evropa me je navdušila, ne bom lagal.
Ne, to bi moral slišati.
Rekel je, da ga življenje vleče k nečemu, k višjemu cilju in podobno.
To je rekel Spencer? –Vem. Globoko, kajne?
Še vedno tako misliš? –Najbrž, toda nič nas ne zadržuje.
Če jutri ne smemo na vlak, nas bo nekaj fizično ustavilo.
Premikajoči se predmet se giblje, dokler ga ne ustavi večja sila.
Prav, Isaac Newton.
Pravim ti, kar naprej naklada. Sploh ga ne razumem.
Rekli so nama, da so Francozi nevljudni.
Temu ne bi rekel večja sila. Pa saj smo že kupili vozovnice.
Se držimo prvotnega načrta?
Lahko. Fotografiral se bom pred Eifflovim stolpom, pa gremo.
Me lahko na skrivaj fotografiraš na železniški postaji?
Veš, da ni skrivaj, če me prosiš?
Fotografiraj me s strani. –Prav.
Takole.
Samo eno si posnel. –In? Dobra je.
Več jih potrebujem. Vem, da sem čeden, ampak potrebujem izbiro.
Fanta, pridita. –Moramo iti?
Ja, gremo. –Prav.
Sta pripravljena? –Pojdimo.
Tukaj so neki fantje. Oprostite, pozdravljeni.
Živijo. –Lahko očetu pomagate na vlak?
Seveda. –Kovček ima.
Najlepša hvala. Kako lepo. –Daj to Spencerju.
Najlepša hvala. Oprostite za to, vendar res pomaga.
Nič hudega. –Hvala. Prijazni ste.
Če ne odpelje, me lahko nesete vso pot do Pariza, kaj?
Bom poskusil.
Ja, Bog te blagoslovi. –Oprostite. Hvala.
Najlepša hvala. –Pazite, kako stopate.
V redu bo. Bog vas blagoslovi. Najlepša hvala. Ja. Res hvala.
To sta najina sedeža. Ja, sta. Tukaj sva. Najlepša hvala.
Že prav. –Bog vas blagoslovi.
Je že v redu. –Ja.
Hvala vam, krasno. –Hvala.
Lepo potujte. –Enako.
Lepo potovanje želim. Hvala. –Z veseljem, gospod. –Adijo.
Bomo sedeli tukaj? –Ja, videti je v redu.
Adijo, Amsterdam.
Žalosti me, da gremo. Bilo je zabavno.
Vem, res. –Enako. –Carsko je bilo.
Sit sem tega, dolgčas mi je. Preverit grem wi-fi v prvem razredu.
Takoj pridem. –Prav.
Morali bi vzeti prigrizke. Veš, da postane siten.
Še jaz bi prigrizek. Verjetno so le za prvi razred.
Morali bi poiskati te sedeže.
Zdaj potrebujem wi-fi, da naložim fotografije.
Našel sem ga. Prvi razred je višje in wi-fi je veliko boljši. Gremo tja.
Lepo. –Odlično.
Veselilo me je. Varno potujte. –Hvala.
Tukaj je veliko lepše. –Saj sem rekel.
Sedel bom pri oknu. –Prav, kakor hočeš.
Hvala.
Jaz bom sam.
Prigrizki prihajajo.
Gospodje, vam lahko ponudim prigrizke ali pijačo?
Ja. Lahko dobim kolo? –Seveda.
Hvala.
Izvolite. –Lahko dobim rdeče vino, prosim?
Seveda. –Hvala.
Hvala. –Za vas, gospod?
Tudi jaz bi rdeče vino, prosim. –Rdeče vino?
Ja, prosim.
Hvala.
Povejte mi, če potrebujete še kaj. –Bomo.
Hitro spijta, da se vrne. –O, ja.
Mojbog, poglej to pijačko, Spencer.
Alek, utihni. –Kako luštno.
Zaspal bom.
Očitno je čas za spanje.
Ne morem.
CONA B PARIZ - SEVER
Pojdi ven, resno je.
Puško imam.
Kaj se dogaja?
Spencer, pojdi!
Vzemi pištolo!
Sranje!
Nož ima! Spravi ga z mene! –Sranje!
Držim ga za roko!
Nehaj se upirati! Nehaj se upirati.
Drži ga! Drži! –Imam ga!
Sranje.
Ne morem mu držati roke. Umakni se!
Primi ga za roke! –Daj ga!
Primi ga!
Tako, ja! Tako! –Uspelo ti bo! Uspelo bo!
Fanta, tega človeka je ustrelil. Sranje. Krvavi, pomoč potrebuje.
Zadrži ga na tleh. –Pojdi, držim ga.
Hitro, hitro.
Mark, Mark. Mark, Mark! –Sranje.
Pomagajte mu, prosim. Mu lahko pomagate?
Bom, bom. Prosim, pomagajte mu.
O, bog. Mu lahko pomagate?
Z nečim ga moramo zvezati. –Ne, samo primite ga. Držite ga.
Prav.
Še eno ima, glejte. Tudi tu krvavi.
Sem že. Vse bo v redu. –Tudi tu krvavi, glejte.
V redu je. Tukaj sem. Ne skrbite. Ne premikajte se, prav?
Ga držite? Preveril bom druge vagone.
Poslušajte me, prav? Vem, da vas zelo boli.
Poslušajte ženo. V redu je. Vidite? Če se premaknete, ne bo šlo. V redu?
Ne premikaj se, Mark, prosim. Ostani z mano.
Če ne bo šlo, boste umrli, prav? –Prav.
Vem, da te boli, toda ne premikaj se. Poslušaj me. Ljubim te.
Tudi jaz tebe, ljubica. –Ostani z mano, prav? Ostani tu.
Mark? –Ja. –Bi rad zmolil?
Ne, hvala. –Ne?
Ni pripravljen oditi. –Prav.
Ni pripravljen oditi, prav?
Ne, ne. V redu je! Ima kdo brisačo? Karkoli? Karkoli! Je že dobro.
Ne, v redu je. Dober človek je. Pomaga nam.
Je še kdo ranjen? –Ne, v redu je.
Vsem povejte, naj ostanejo tu. –Prav.
Vzemite kravato. Dajmo. Zavežite mu jo pod roko.
Pod roke. Tako, dobro.
Gospa! Pogovarjajte se z njim. Naj ostane pri zavesti.
Prijatelj, kako ti je ime? Tvoje ime? –Mark, vse bo v redu.
Mark. –Mark? Jaz sem Spencer. Vse bo v redu. Zmogla bova, prav?
Uspelo bo. Tudi jaz sem malo porezan. –S tabo bo vse v redu.
Dobro bo. Prav? Ustavili smo krvavitev. Od kod si?
Iz Virginije. –Virginije? Jaz pa iz Kalifornije.
Oba sva Američana. –Rada te imam, ne odidi.
Vse bo v redu, prav? Po tem bova šla na pivo. Vse bo dobro.
Glej, kakšno srečo imamo. –Sranje.
Ena proti milijon.
Spencer. S puloverjem lahko ustavim krvavitev.
Lahko uporabiš ta pulover? –Prav, v redu bo. Že držim. Hvala.
Anthony. –Ja, kaj potrebuješ?
Prvo pomoč, da odstranim oblačila.
Prav, poskusil bom kaj najti. Pridi, greva proč.
Morajo jo imeti. –Te že držim.
Vse bo v redu.
Ostani pri zavesti, prav? Imej odprte oči. Osredotoči se na ženo.
Ostani z mano. –Daj, kolega. Na postajo prihajamo.
Poklicali ti bomo pomoč, prav? V redu si.
Ostani z mano, prosim. Ostani z mano.
V redu.
Prav? Samo z mano ostani. –Dobro, dobro.
Še vedno krvavi na hrbtu.
Prav, zdaj ne zmorem še tega.
Tega moža iščete. Ni pri zavesti.
Me slišiš? Si ustavil krvavitev? –Je to ustreljeni?
Vem, da boli. Ne premikaj se. –Zadaj je ustreljen. Krvavi.
Skoraj ti je že uspelo. Reševalci prihajajo.
Uspelo ti bo. Prihajajo, zdrži. Že prihajajo. Zdrži.
Uspelo ti je. Dajmo. –Prihajajo, Mark. Že gredo.
Prav. –V bolnišnico te bodo peljali. Oskrbeli te bodo, prav?
Ja. –Poskrbeli bodo zate. Tako dolgo si zdržal.
Tukaj so, Spencer.
Ne, ne. Stojte. Poglejte, pridite sem. Vidite?
Prav. Ena, dve, tri. Dajmo, dajmo.
Ste v redu? –Ja.
Je dobro? –Ja, ja.
Ja?
Kam gremo? Kaj?
Kaj počnemo tukaj? Gremo sem? Prav.
Gospod Norman? –Ja?
Pojdite z mano, prosim. –Ja. Semkaj.
Bog, napravi iz mene orodje svojega miru.
Kjer vlada sovraštvo, naj sejem ljubezen.
Kjer je krivica, odpuščanje. Kjer je dvom, vero.
Kjer je obup, upanje. Kjer je tema, luč.
In kjer je žalost, radost.
Kajti z dajanjem prejemamo in z odpuščanjem nam je odpuščeno.
In s smrtjo se rodimo v večno življenje. Amen.
Poglejte sem. Semkaj! Sem, sem.
Dober dan.
Hvala. Hvala. Živjo, ljubica.
Me veseli. –Enako.
Me veseli. –Hvala, gospod.
Danes smo se zbrali v čast štirih mož,
ki so s svojo hrabrostjo rešili življenja.
Na primeru so pokazali, kaj je mogoče narediti
v tako dramatični situaciji.
Ko se človek zave, da je imel Ayoub El–Khazzani
300 kosov streliva,
lahko razume, da smo se za las izognili tragediji.
V imenu Francije bi se vam rad zahvalil za vaša dejanja.
Od petka naprej ves svet občuduje vaš pogum,
mirno kri pod pritiskom, občutek odgovornosti.
Vaše junaštvo naj bo vsem vzor in vir navdiha.
Soočamo se s terorističnim zlom,
toda vi utelešate dobroto človeštva.
Anthony Sadler, najbolje ste povzeli, kaj se moramo naučiti iz tega.
Rekli ste: "Želim si, da bi ljudje razumeli,
da je treba v kritičnem trenutku ukrepati."
Ja. Ukrepati je treba.
Tistega dne na vlaku so ljudje različnih narodnosti,
Angleži, Američani, Francozi, ustvarili skupnost ljudi.
Najboljši so premagali najslabše.
Življenje ste tvegali v bran ideje. Ideje svobode.
V znak zahvale Republike Francije
se mi je zdelo pomembno, da vam podelim najvišje priznanje,
Légion d'Honneur, ki kaže, kako hvaležni smo.
Nisem hotel, da se trije Američani vrnejo domov,
ne da bi prejeli priznanje. Légion d'Honneur nagrajuje
vaš pogum in izjemno človeško dejanje,
ki ste ga pokazali na vlaku iz Amsterdama v Pariz
na francoskem ozemlju, da ste rešili življenja na tem vlaku
in človeštvo samo. Hvala.
FILM TEMELJI NA KNJIGI ANTHONYJA SADLERJA,
ALEKA SKARLATOSA, SPENCERJA STONA IN JEFFREYJA E. STERNA.
PONOS SACRAMENTA
Hvala! Hvala.
ALEK SKARLATOS JE PREJEL TUDI VOJAŠKO MEDALJO AMERIŠKE VOJSKE.
SPENCER STONE JE PREJEL MEDALJO LETALCEV IN ŠKRLATNO SRCE.
ANTHONY SADLER JE PREJEL MEDALJO ZA POGUM OBRAMBNEGA MINISTRA.
Super ste, fantje!
Prevod - RETAiL
Tehnična obdelava DVD Rippers Slovenija